Få kontroll på lusa
Hos dyr i god ernæringstilstand og i et godt husdyrmiljø blir sjelden lus et stort problem. I svært mange besetninger er den likevel til stede og gir skader på huden og redusert dyrevelferd.
Fagdirektør Husdyr i Anamalia
ola.nafstad@animalia.no
![](https://www.buskap.no/image/issue/2017/06/2017-06-115.jpg)
Blodlus.
Foto: Animalia
![](https://www.buskap.no/image/issue/2017/06/2017-06-116.jpg)
Pelslus.
Foto: Animalia
Selv om lusa overses i svært mange besetninger, viser forekomsten av skader på huder etter garving at lus forekommer i en høy andel av besetningene. Både antall lus per dyr og andel dyr med lus varierer gjennom året. Populasjonen vokser gjennom vinteren, reduseres sterkt ved røyting om våren, og holder seg lav gjennom sommeren særlig hos dyr som går på beite.
Det er vanskelig å oppdage lus nå på høsten, og helt umulig å påstå at lus ikke finnes i besetningen på grunnlag av en undersøkelse nå.
Riktig tidspunkt for behandling
Sein høst og innsett av besetningen er riktig tidspunkt for strategisk behandling. Sannsynligvis er lusebestanden liten nå, men vil vokse sterkt gjennom vinteren og både gi utrivelige dyr og skader på huden. Dersom en venter med tiltak til en eventuelt oppdager problemet på etterjulsvinteren har skaden alt skjedd både i form av hudskader og redusert dyrevelferd. Sterke angrep av blodlus på kalver vil også kunne gi sjukdom og i noen tilfeller dødsfall.
Behandle?
Vurdert på grunnlag av forekomsten av skader på et tilfeldig utvalg huder bør de fleste besetninger behandle mot lus om høsten. Særlig bør besetninger som oppfyller ett av disse kriteriene vurdere behandling:
Besetninger som ikke er behandlet på flere år
Besetninger som kjøper dyr
Besetninger som deltar på fellesbeite eller fellesfjøs deler av året
Besetninger som har annet omfattende samarbeid
Aktuelle preparater
Det er flere aktuelle preparater tilgjengelig fra to ulike grupper av parasittmidler. Parasittmidler fra en av disse gruppene virker også mot innvollsorm. Dette kan være aktuelt å kombinere i noen besetninger. Alle aktuelle preparater krever resept, og valg av behandling må diskuteres med besetningens veterinær.
Dersom det utelukkende er lus behandlingen er rettet mot, er pyretroidbaserte helle-på-preparater førstevalget. Disse brukes ved å helle riktig dose på huden, ikke i hårlaget, langs rygglinja. Derfra vil det aktive stoffet spre seg over hele huden. Aktuelle preparater har ingen eller kort tilbakeholdelsesfrist både for kjøtt og mjølk, men dette må avklares med veterinær når behandlingen planlegges. Ved behandling av mjølkekyr må det selvsagt velges et preparat uten tilbakeholdelsestid for mjølk.
Det viktigste å huske på ved behandlingen
Alle dyr i besetningen skal behandles. Lus er mest utbredt og skaper størst problemer hos kalver og ungdyr. Derfor skal alle dyr behandles, ikke minst okser og kviger på binge. For noen av preparatene er det advart mot å behandle kalver under 14 dager. Kan det unngås med å planlegge litt, er det derfor en fordel.
Klipping av alle dyr er en fordel for både lusebehandling og reine trivelige dyr generelt, men det er ingen forutsetning for å behandle mot lus. Det er derfor bedre å behandle nå og klippe når det er tid, enn å vente på å få klipt og kanskje aldri komme så langt. Å klippe ei stripe langs ryggen kan være et godt og raskt alternativ.
Gjentas behandlingen etter 14 dager blir besetningen sanert for lus. Forutsatt at det oppnås sanering, kan lukkede besetninger la være å behandle til det eventuelt igjen introduseres lus i besetningen.
Ved alle innkjøp av dyr skal disse behandles mot lus umiddelbart. Generelt anbefales det at innkjøpte dyr holdes i en egen mottaksavdeling de første ukene.
![](https://www.buskap.no/image/issue/2017/06/2017-06-117.jpg)
Storfehud med typiske luseskader.
Foto: Animalia